Szemeddel látsz, szíveddel érzel
![](https://tesztalelkemindennek.hu/wp-content/uploads/2019/05/Jimny-Lead.jpg)
A folytatásban jöhetett a szöllők közti, felázott, saras, agyagos dűllőút, majd a bányatóhoz vezető sziklásabb terep.
Egyik sem okozott megoldhatatlan feladatot a gépnek.
Előbbinél a négykerék-hajtást is csak azért kapcsoltuk be, mert a vékonyka, gyári “virsli gumik” elkezdtek kaparni az agyagos, taknyos talajon.
Utóbbi feladatot pedig könnyedén abszolválta a konvoj.
Ja, a két-, és négykerék-hajtás között akár menet közben is kapcsolgathatunk.
A felező aktiválásához, vagy kikapcsolásához azonban természetesen itt is meg kell állni – elvégre manuálisan záródnak azok a “kapcsolók”.
A terepjárás során nagyon lehetett érezni a merev hidak és a létraalváz előnyeit.
Az autó egyáltalán nem “nyeklett-nyaklott” (Hogy, ez, mit is jelent, nem is tudjuk, de jól hangzik 😀 ), a futómű pdig pontosan tette dolgát.
Ja, ekkorra már a magasabban felszerelt manuális váltós masinát gyűrtük.
Este a bortesztté lett a főszerep, mialatt a gépek a hotel előtt várták a másnapi indulást.
![](http://tesztalelkemindennek.hu/wp-content/uploads/2019/05/jimny-este.jpg)
A hazaútra az automata váltóval szerelt modell jutott.
Sokkal halkabbnak tűnt a manuális váltóval szerelt modellnél.
Ez az érzés az autópályán se’ változott.
Oké, de, mi van belül?
Jaj-jaj, kopogós műanyag mindenhol…
Ja, hogy ez koncepció, hisz’ így könnyen és gyorsan kitakarítható az utastér?
Upsz!
Az ülések természetesen nem műanyagok+ 😀
Semmi extra, semmi plusz. Egyszerűen teszik a dolgukat és nem kényelmetlenek sem terepen, sem egy hosszabb utazás során.
Ja, és négy személyre van szabva – bár hátul hosszabban itt sem utaznánk.
Fejtér elől és hátul elegendő.
Az elsőp sorban pedig a 180 pluszos figurák is simán elférnek.
A kezelőszervek a vezetőre vannak szabva.
Csomagtér?
Nem nagy, de a hátsó uléssor teljesen vízszintbe hajtásával elegendő. Ráadásul akár egy “védponyva” is segíthet az elejtet vad szállításában.
A CIKKNEK MÉG NINCS VÉGE!
LAPOZZ A KÖVETKEZŐ OLDALRA!